Cine este acest personaj, Vladimir Putin? O figură insignifiantă în fruntea unei țări mari? A fost oare inevitabilă venirea lui Putin la Kremlin? Cum va evalua istoria moștenirea lăsată de Putin? În ce direcție a mers Rusia în epoca lui Putin?
Satter David Book
Despre cei 20 de ani petrecuți de Vladimir Putin în Rusia, corespondentul Radio Svoboda în SUA, Iurii Jigalkin, a stat de vorbă cu publicistul american David Satter, autorul cărții „Cu cât știi mai puține, cu atât dormi mai bine: drumul către teroare și dictatură în perioada lui Elțîn și Putin”. Vestea venirii lui Vladimir Putin la Kremlin acum 20 de ani a fost primită cu o uimire cvasi-generală în Statele Unite ale Americii. Ani de zile presa s-a tot întrebat: „Cine este el, Mr. Putin, de unde a venit, ce se poate aștepta de la el?”. Aniversarea a 20 de ani de când se află Putin la putere practic nu a fost observată de presa americană. Nu mai există iluzii cu privire la un parteneriat cu Rusia lui Putin, a rămas o singură întrebare: „Cum poate fi ținut Vladimir Putin în parametrii rezonabilului?”.
Radio Svoboda: David Satter, ce emoții v-a trezit această aniversare?
David Satter: „Noi avem de a face acum în Rusia cu o dictatură pe față. Și acest lucru putea fi prevăzut acum 20 de ani, imediat după venirea la putere a puțin cunoscutului veteran al serviciului de securitate,Vladimir Putin. Eu cred că era evident încă de atunci în ce direcție se vor îndrepta lucrurile. Pentru că am văzut că guvernarea lui Putin a început cu aruncarea în aer a blocurilor de locuințe, cu războiul din Cecenia, cu isteria colectivă legată de așa-numita urmă cecenă în aceste explozii. Este o foarte bună pregătire pentru crearea unei dictaturi solide.”
Radio Svoboda: Susțineți că esența lui Vladimir Putin putea fi văzută deja de-atunci. Dar venirea lui la putere a trezit și speranțe, iar la început au fost și încercări de a promova reforme . Oamenii care îl cunosc pe Putin spun că el ar fi vrut să creeze o economie de piață veritabilă și părea un lider modern…
David Satter: „Absolut! Mulți dintre cei care sunt în opoziție astăzi l-au susținut foarte serios pe Putin.
A existat o doză mare de autoamăgire
Ce s-a întâmplat? Eu cred că oamenii au fost în primul rând orbiți de frica revanșei comuniste. În plus, foarte mulți oameni erau, într-un fel sau altul, legați de privatizări și ei știau că acesta este omul pus de Elțîn și, prin urmare, va apăra averile acumulate prin jaf. Și așa a și fost. Noi uităm acum cât de important era pe-atunci acest aspect. Și evident că, pentru oamenii din anturajul puterii, cel mai important aspect era să aibă garanții pentru proprietățile pe care tocmai și le însușiseră. Și exista dorința de a vedea în Putin, care pentru multă lume era un om necunoscut, un lider de țară eficient și înclinat către mediul de afaceri. Aici a existat o doză mare de autoamăgire.”
Radio Svoboda: Îmi amintesc mirarea și scepticismul istoricului Richard Pipes, atunci când Putin a fost desemnat succesor de către Elțîn. El considera că Vladimir Putin este o figură prea nesemnificativă pentru o țară atât de măreață cum este Rusia.
Pentru a garanta averile obținute prin jaf în anii 90, prezența unui om cu anvergură la putere ar fi constituit o mare problemă. Ei asta și căutau, un om insignifiant.
David Satter: „ Cred că Richard Pipes a avut în vedere faptul că un lider al unei țări mărețe trebuie să fie un om cu anvergură. Dar, de fapt, pentru a garanta averile obținute prin jaf în anii 90, prezența unui om cu anvergură la putere ar fi constituit o mare problemă. Ei asta și căutau – un om insignifiant. Un om cu anvergură este în primul rând cel care are propriile viziuni, care se gândește la țară, care are anumite principii etice. Putin a fost al cincilea prim-ministru în numai doi ani – deci, ei căutau pe cineva, dar în mod clar nu căutau un om cu anvergură.”
Radio Svoboda: Și o astfel de figură insignifiantă a reușit să subordoneze intereselor sale și chiar să schimbe sistemul politic al unei țări atât de mari precum este Rusia?
David Satter: „Trebuie să ținem cont de faptul că totul a fost pregătit, în anii de dinaintea venirii lui Putin, pentru ca puterea să fie concentrată în mâinile unei singure persoane.”
Radio Svoboda: Adică dvs. refuzați să recunoașteți talentele lui Putin, care a măturat din calea sa adversari puternici – să ne amintim de oligarhi sau de guvernatorii care aveau putere absolută pe plan local – și a pus sub control întregul sistem politic și toată țara?
Totul fusese pregătit, în anii de dinaintea venirii lui Putin, pentru ca puterea să fie concentrată în mâinile unei singure persoane.
David Satter: „El a putut face acest lucru pentru că țara era fără de lege. Anterior, sistemul de menținere a ordinii publice în țară era cam dispersat, iar el l-a consolidat și a început să-l folosească în interesele puterii. Atunci când ai pârghii pentru a amenința oamenii, atunci poți acapara totul.
În ceea ce privește personalitatea lui Putin, toată lumea spune că el știe să jongleze bine cu materialul factologic, că nu e prost, că învață repede. Cei care l-au văzut la așa-numitul club de discuții Valdai au fost impresionați de capacitatea lui de a vorbi competent despre multe chestiuni. În plus, noi nu trebuie să uităm că țara s-a dezvoltat foarte mult în perioada cât a fost el la putere, că au fost nu puține reforme economice utile și bine gândite, mai ales la început. Haosul și criminalitatea fățișe, care existau în perioada lui Elțîn, s-au terminat când a venit Putin.”
Radio Svoboda: Care credeți că este principalul rezultat al celor 20 de ani petrecuți de Putin la putere?
Cel mai important este că țara care s-a eliberat de comunism în urma unei revoluții pașnice, a unei revoluții care nu mai era bazată pe pâine, ci pe idei, s-a transformat din nou în dictatură.
David Satter: „Cel mai important este că țara care s-a eliberat de comunism în urma unei revoluții pașnice, a unei revoluții care nu mai era bazată pe pâine, ci pe idei, s-a transformat din nou în dictatură. Noi trebuie din nou să reamintim cum a fost istoria, să elevăm din nou importanța valorilor, să reîncercăm din nou să revenim la acea democrație pe care poporul rus ar fi putut-o instala încă în urmă cu 20 de ani, după ce s-a destrămat URSS”.
Radio Svoboda: Adică sunteți de părere că Rusia a fost dusă în înapoiere în acești 20 de ani de putinism și va fi nevoită să recupereze nu doar moștenirea sovietică, ci și pe cea a perioadei lui Putin?
David Satter: „Eu cred că nu doar Putin trebuie să fie acuzat de această stare de lucruri. Trebuie să vorbim și despre criminalizarea Rusiei – a fost meritul, cu ghilimelele de rigoare, al lui Elțîn. Chiar și în povestea cu aruncarea în aer a blocurilor de locuit se pare că apar noi informații care arată că în spate ar fi stat Elțîn.
Trebuie, în primul rând, să fie asumat adevărul istoric, așa cum este el, să se înceapă cu informații veridice despre ce s-a întâmplat în acea perioadă, de exemplu, despre masacrul din turnul de televiziune Ostankino, de la Moscova, și rolul provocatorilor în această crimă; despre aruncarea în aer a blocurilor de locuit; despre Beslan, „Nord-Ost”, Boeingul malaezian, asasinarea lui Boris Nemțov, a Anei Politkovskaia, a lui Alexandr Litvinenko și așa mai departe.
Trebuie să revenim din nou la crimele care au fost comise în perioada post-sovietică, începând cu anul 1992, cu Elțîn.”
Trebuie să reluăm de la capăt procesul de înnoire, prin a spune adevărul. Adevărul a jucat un rol decisiv în destrămarea Uniunii Sovietice, în discreditarea Partidului Comunist. Acum, noi trebuie să revenim din nou la crimele care au fost comise în perioada post-sovietică, începând cu anul 1992, cu Elțîn.”
Radio Svoboda: David, Vladimir Putin conduce de 20 de ani. Rusia trăiește, cum să o spun mai blând, în condiții de stagnare, cu sancțiuni, a fost majorată vârsta de pensionare, mulți ruși înțeleg că ei trebuie să plătească pentru anexarea Crimeii, pentru conflictul din Ucraina. Cu toate acestea, nivelul de susținere pentru Putin, dacă e să credem sondaje, depășește 60 la sută. Poate că are dreptate anturajul liderului rus când susține că Rusiei îi este străină democrația? Apropo, chiar Richard Pipes, un istoric care cunoaștea destul de bine Rusia, a ajuns la concluzia că pentru ruși liderul, așa-numitul vojdi, și sentimentul de măreție a țării în care trăiesc sunt mai importante decât democrația și libertatea…
David Satter: „Poporul rus nu a avut o alegere reală. Pentru că atunci, la început, rușii erau atât de dezorganizați, atât de disperați că nu au avut suficientă experiență să reacționeze adecvat la realitățile care existau, inclusiv la acele detonări ale blocurilor care l-au și adus în final pe Putin la putere. Deși îl respect pe Richard Pipes, totuși cred că trebuie să fim foarte atenți atunci când vorbim despre capacitatea unui popor de a accepta democrația. Rușii au arătat în multe situații, de-a lungul istoriei, dar și mai recent, că sunt îndeajuns de capabili să lucreze și să trăiască într-un sistem democratic.”
Interviul cu David Satter a fost realizat de Iurii Jigalkin, corespondentul Radio Svoboda la Washington, și a fost tradus de Lina Grâu.