Doar câteva mii de ruși au protestat public împotriva invaziei în Ucraina, riscând să fie arestați, amendați, închiși, concediați de la locul de muncă și multe altele, pentru a avea o poziție de principiu.
Guvernul rus, cu controlul din ce în ce mai strâns asupra mass-mediei naționale și cu puternicul său mecanism de aplicare a legii, nu a precupețit niciun efort pentru a înăbuși o astfel de disidență și pentru a-i împiedica pe cei care se opun războiului să își transmită mesajul către publicul larg.
RFE/RL a vorbit cu mulți dintre cei care au protestat în întreaga țară pentru a afla de ce s-au simțit obligați să își asume acest risc și pentru a le asculta poveștile în propriile lor cuvinte.
Veacheslav Chernov
Veacheslav Chernov a fost acuzat de două ori de „extremism”.
Veacheslav Chernov este un om de afaceri în vârstă de 48 de ani, din orașul Taștarol din regiunea Kemerovo, Siberia. El a fost acuzat de două ori de „extremism” pentru activismul său politic, iar afacerea sa a fost vizată de oficialitățile locale. „Această țară are 1.001 moduri de a distruge tot ceea ce ți-e drag”, a declarat el pentru RFE/RL.
El a executat o pedeapsă administrativă cu închisoarea pentru declarațiile sale împotriva războiului, dar a răspuns sfidător atunci când a fost întrebat dacă se teme că ar putea fi condamnat la închisoare.
„De ce mi-ar fi teamă?”, a spus Cernov. „Eu spun adevărul. Și dacă trebuie să sufăr - nu mi-e rușine să sufăr pentru adevăr.... Ce rost are să trăiești confortabil dacă ai conștiința tulburată? Aceasta este tortură, nu viață. Dacă mă pierd pe mine, ar fi o catastrofă mai mare decât pierderea libertății mele. Dacă autoritățile cred că mă pot înfrânge trimițându-mă la închisoare, să încerce”.
Aikhal Ammosov
Aikhal Ammosov protestează în Yakuțk.
Aikhal Ammosov este un activist și muzician din Yakuțk, oraș din estul Siberiei, care a fost condamnat de două ori pentru „huliganism”, după ce a desenat graffiti împotriva războiului.
În prezent, el se confruntă cu acuzații penale pentru „discreditarea forțelor armate” pentru că a scris cu spray sloganul „Nu războiului”. El a declarat că a fost ținut cinci zile la izolare după ce a fost reținut și că a fost amenințat cu un pistol cu gloanțe și un pistol cu electroșocuri: „Au încercat să mă distrugă din punct de vedere mental”.
El a declarat pentru RFE/RL că este sigur că va fi trimis la închisoare.
„Ceea ce este înfricoșător este că aceste cazuri împotriva mea sunt folosite pentru a închide gura tuturor celor care sunt pentru pace”, a spus el. „Ei prind oameni ca mine și toată lumea din Yakuțk devine speriată. Suntem prea departe de Moscova și Sankt Petersburg. Nu există protecție aici.... Practic, nu există deloc apărători ai drepturilor omului”.
Îți mai recomandăm Pierderile aeriene ale Rusiei și urmările ofensivei terestre în Ucraina„Cred că o mulțime de oameni sunt speriați în Yakuțk. Ne-au terorizat încă din perioada sovietică. Părinții și bunicii noștri au fost oameni foarte speriați... Dacă Rusia este o dictatură, atunci Yakuția este o ultradictatură. Aici poți fi schilodit pe viață pentru că ai o altă opinie decât cea oficială”.
„Când sicriele vor începe să se întoarcă, oamenii vor înțelege, iar când li se vor deschide ochii, vor ieși în stradă”, a declarat Ammosov.
„Dar, deocamdată, este ca și cum ar vrea mai mult război, mai multă vărsare de sânge. 'Vom distruge Ucraina și apoi vom merge mai departe...' Oamenii sunt atât de prinși în toate astea și atât de intoleranți față de cei care gândesc diferit, încât îi amenință serios, urmărindu-i și spunându-le: 'Vă vom lua după colț și vă vom rupe mâinile și picioarele'”, mai spune tânărul.
Ammosov a declarat că a desfășurat pe furiș activități anti-război încă din ziua invaziei pe scară largă a Rusiei în Ucraina, 24 februarie.
„Am renunțat chiar și la slujba mea... pentru a lupta împotriva războiului cu normă întreagă. M-au căutat timp de două luni, mai mult sau mai puțin. M-am ascuns, stăteam în locuri diferite în fiecare noapte”, a povestit el.
Maria Ponomarenko
Maria Ponomarenko a răspuns la întrebările scrise ale RFE/RL din închisoare.
Maria Ponomarenko este o jurnalistă din Barnaul, în regiunea Altai din Siberia. Ea se află în prezent în arest preventiv la Sankt Petersburg, fiind acuzată de „discreditarea forțelor armate” pentru o postare pe rețelele sociale despre bombardamentele rusești asupra civililor din Mariupol, în Ucraina. Ea riscă o pedeapsă de până la 10 ani de închisoare.
Jurnalista a răspuns la întrebări din celula sa de închisoare.
„Războiul împotriva Ucrainei este dureros. O durere în suflet, în inimă, în minte. Când a început războiul, am simțit o disperare profundă, deoarece părea imposibil să oprim această nebunie fratricidă. Am dreptul să îl numesc "război". În primele săptămâni, și chiar și acum, am simțit emoții devastatoare, un sentiment de vinovăție. Dar am făcut tot ce am putut. Nu am fost tăcută. Nu mi-am dat consimțământul. Tăcerea în Rusia de astăzi echivalează cu complicitatea la o crimă”, spune ea.
„O mașinărie represivă ne închide gura”, a continuat Ponomarenko.
„Dar chiar și în astfel de condiții, când poți fi închis pentru cinci sau zece ani, găsim oameni curajoși care refuză să își asume povara de a participa la uciderea populației civile din Ucraina. Noi luptăm, deși nu suntem mulți. Multe depind acum de rușii liberi. Dacă doar 5 la sută dintre ruși găsesc curajul și determinarea necesară, vor apărea schimbări”, a completat ea.
Anna Krivonos
Anna Krivonos
Anna Krivonos este jurnalistă în orașul Yujno-Sakhalinsk din Orientul Îndepărtat. Ea a fost amendată cu 30.000 de ruble (475 de dolari) pentru o postare pe rețelele sociale din 2 martie, cu titlul „Regiunea Sakhalin vrea pace”, prin care îndemna oamenii să semneze declarația ei împotriva războiului.
Când a scris postarea, ea era sigură că poate convinge oamenii că războiul din Ucraina este imoral și periculos: „Am fost absolut convinsă de acest lucru. Am crezut că oamenii care susțineau acest iad pur și simplu nu se gândiseră suficient la asta”.
Trecerea timpului, însă, i-a schimbat opinia: „În toate aceste luni, oamenii puteau găsi orice informație, puteau să o verifice și să o reverifice din multe surse”.
„Dacă voiau să o facă. Dacă cineva susține ceea ce se întâmplă acum, este o alegere conștientă. Nu mai este nimic de discutat. Mă gândeam recent că mă duc la poliție, la tribunal, și totul pentru nimic”, a spus Krivonos.
Îți mai recomandăm Un aparat foto digital dezvăluie viața soldaților ruși în Ucraina„De fapt, chiar și atunci, la începutul lunii aprilie, nu avea rost. Semnăturile au venit încet. Unii oameni au semnat și apoi mi-au cerut să le șterg numele, spunând că s-au răzgândit. Am mulți prieteni, dar dintre toți, doar trei au semnat. A fost o lecție dureroasă”, a adăugat ea.
Audierea ei în instanță a durat doar câteva minute, dar a lăsat o impresie de durată asupra ei, a spus Krivonos.
„Am avut niște sentimente foarte ciudate. Dintr-un anumit motiv, aveam un sentiment de libertate, de certitudine absolută și de adevăr. Mai devreme, am simțit anxietate și frică. Dar în sala de judecată... doar libertate. Cred că și judecătoarea, o femeie cam de vârsta mea, a avut sentimente ciudate. Îmi venea să o apuc de umeri și să-i spun: Nu trebuie să faci asta. Aveți posibilitatea de a alege. Pentru că îmi părea chiar rău pentru ea”, și-a amintit jurnalista.
Aleksandr Dneprov
Aleksandr Dneprov protestează cu o hârtie pe care scrie „Nu războiului”.
Aleksandr Dneprov are 33 de ani și este un specialist în calculatoare din Naberejnie Chelnîi, al doilea oraș ca mărime din regiunea Tatarstan. Din aprilie, el organizează proteste individuale împotriva războiului. În mod neobișnuit, el nu a fost abordat de poliție. „Nimeni nu s-a interesat de mine”, a spus el.
Rugat să descrie sentimentele sale din 24 februarie, când Rusia a lansat războiul său neprovocat în Ucraina, Dneprov a spus că unul dintre ele a fost „rușinea”.
„Au fost sentimente amestecate - rușine și neîncredere că președintele nostru a comis o astfel de crimă monstruoasă. Nu aș spune că mi-a fost frică - am fost rănit și rușinat în fața poporului ucrainean”, a spus el.
„Anterior, nu mă simțeam ca un participant la niciun eveniment politic, dar în acea zi, am simțit că nu mai era posibil să tac”, a continuat Dneprov.
„Trebuia să recunoaștem că eram vinovați. Puteam oare să oprim acest lucru mai devreme? Este o întrebare dificilă, pentru că nu știam că se va ajunge la așa ceva. Nu am crezut niciodată că guvernul meu ar putea comite o astfel de agresiune. Toată această poveste a fost pusă la cale chiar de Rusia și numai Rusia este de vină”, a adăugat el.
Kamil Churaiev
Kamil Churaiev pichetează de unul singur împotriva războiului din Ucraina.
Kamil Churaiev este designer și artist în Ufa, capitala regiunii Bașkortostan. El a organizat trei pichete individuale împotriva războiului fără să fie reținut.
„Ceea ce s-a întâmplat și ceea ce se întâmplă este atât de oribil și semnificativ - atingându-ne literalmente pe fiecare dintre noi - încât ar fi necinstit să te prefaci că, într-un fel, nu te implică”, a declarat Churaiev pentru RFE/RL.
„Pichetările au fost o reacție firească, o dorință de a transmite oamenilor că eu personal sunt împotriva a ceea ce se întâmplă... Ce pot să fac? Pot să mâzgălesc pe o bucată de hârtie și să ies afară pentru a protesta. Nu există nimic altceva”, a mai spus el.
„Prietenii mei din Ucraina îmi scriu că este important pentru ei să vadă sprijinul oamenilor din Rusia. Consider că este dreptul meu sacru să numesc lucrurile pe numele lor real. Dacă are loc un război, îl voi numi război”, a adăugat Churaiev.
Ravil Șarafutdinov
Ravil Șarafutdinov protestează în Sizran împotriva invaziei din Ucraina.
Ravil Șarafutdinov este un avocat în vârstă de 29 de ani din Sizran, un oraș din regiunea Samara. El a devenit primul cetățean din Sizran care a fost reținut pentru că a protestat împotriva războiului, atunci când a manifestat singur pe 3 mai. A fost amendat cu 30.000 de ruble (475 de dolari) pentru „discreditarea forțelor armate”.
„Încă de la început, am fost categoric împotriva războiului”, a declarat el pentru RFE/RL. Dar abia după aproximativ 10 săptămâni de război a protestat în public.
„Cred că a devenit dificil din punct de vedere fizic să rămâi tăcut. Conștiința mea nu se liniștea. Cu fiecare zi, diferența dintre alb și negru devenea din ce în ce mai clară. Înțelegi că, dacă vrei să rămâi în lumină, trebuie să treci linia și să începi să faci ceva. Cel puțin, așa a fost pentru mine”, a adăugat el.
În martie, a încercat să protesteze: „Am încercat să duc un afiș în centrul orașului. Am stat câteva minute și mi-am dat seama că nu eram pregătit să fiu dus într-o celulă. Am trei copii mici și o soție”.
Mai târziu, el a motivat că astfel de pichetări nu sunt ilegale. „S-ar putea să primesc o amendă sau să petrec câteva zile în închisoare, dar cel puțin aș rămâne o ființă umană”, a continuat el.
În ciuda arestării sale, Șarafutdinov intenționează să protesteze în continuare, deși speră să evite acuzațiile penale.
„Dar dacă se va ajunge la un caz penal, așa să fie. Voi merge la tribunal. Mă voi apăra”, a spus el.
Yevgenia Isaieva
Evghenia Isaieva a fost condamnată la închisoare sub acuzația de „fapte minore de huliganism”, după organizarea acestei demonstrații anti-război la Sankt Petersburg.
Yevgenia Isaieva este artistă din Sankt Petersburg. La scurt timp după invazia din 24 februarie, ea a apărut în centrul orașului într-o rochie albă, mânjită cu vopsea roșie ca sângele. Protestul ei a durat 10 minute, iar ea a fost condamnată la opt zile de închisoare pentru „fapte minore de huliganism”.
„Protestul meu a fost un fel de experiență de libertate pentru mine”, a declarat ea.
„Din 24 februarie, nu am putut trăi normal. Mă simțeam rău și, pentru prima dată după mulți ani, am avut atacuri de panică. Dar acest gest m-a ajutat. M-am simțit mai bine”, a completat ea.
„Propaganda de stat încearcă să convingă pe toată lumea că oamenii ca mine și-au pierdut mințile. Dar eu nu mi-am pierdut mințile. Le-am spus polițiștilor de la secție că istoria ne va judeca și că acest lucru se va întâmpla destul de curând”, a spus Isaieva.
„Suntem cu toții prizonieri ai acestui sistem, dar dacă nu ne ridicăm mâinile, atunci toată această negură ne va înghiți, ne va devora. Dar există adevăruri absolute pe care trebuie să le spunem”, a adăugat ea.
„Acum este cel mai bun moment pentru a acționa și nu doar pentru a ridica mâinile în sus. Trebuie să ne ajutăm unii pe alții. Întoarcerea în sine și sentimentul de vinovăție, în opinia mea, nu sunt productive”, a spus Isaieva.